Dan?
Har du hørt noe?
Ingenting.
Det betyr ikke at de ikke er etter meg.
Har noen hos Ingersol sagt eller gjort noe som gjør at du tror de mistenker noe?
- Nei. - Det er bra, ikke sant?
Det er faktisk det som bekymrer meg mest.
Jeg forstår hvor vanskelig dette er for deg, Dan.
Og vi vet begge to at uansett hvor mange forbehold vi tar,
så vil det alltid medføre en viss risiko.
Dan?
Når alt kommer til alt, er det du som avgjør dette.
Jeg kan ikke tvinge deg.
Skjønner.
Vi har kontroll på alle Ingersol sine telefoner, servere,
eposter, hele pakken, og du vet at jeg vil være
den første til å si i fra dersom det er noe som virker uvanlig.
Jeg skulle bare ønske dette var over, Riley.
Jeg også.
Og at ingen flere av våre soldater må dø på grunn av dette stoffet.
Ingersol Pharmaceuticals må stoppes, Dan.
Dan?
Kjenner du til Red Box-løypa i Shenadoah State Park?
Jeg kan finne ut hvor det er.
Møt meg der klokken 8.30.
Jeg er stolt av deg, Dan.
Ja.
- Bra gjort. - Endelig...
etter ett år.
Har du møtt noen på dette stedet tidligere?
Det har alltid vært forskjellige steder.
Kan vi plukke ham opp uten deg?
Hva? Hvordan da?
- Nei, hun må være der. - Hun er ingen feltagent.
Om jeg ikke er der, og ikke minst alene,
så kommer Dan garantert ikke til å dukke opp.
Dette møtestedet er ikke akkurat ideelt...
Dan tar høyde for alt mulig,
og han kommer kun på sine premisser.
Disse dataene som han smuglet ut fra Ingersol, -
han insisterte på å sitte på dem i tre dager
mens vi fulgte med for å se om de oppdaget at noe var blitt borte.
Hva tror du?
- Hvis han er ekte vare - - Han er ekte vare, ja.
Jeg kjenner fire soldater som dette stoffet har tatt livet av.
- Dan. - Er du alene?
Selvsagt.
Jeg må spørre deg om noe.
Ok.
Det du du fortalte meg om din mor...
- var det virkelig... - Sant? Ja.
Tror du virkelig jeg kunne dikte opp noe sånt?
Er det derfor de valgte deg? Til å rekruttere meg?
Det er det ordet dere bruker, er det ikke?
- Rekruttere? - Ja.
Det var derfor de valgte meg.
Det er rett her borte. Det er under løvet.
Like under jorda.
Du skylder meg en manikyr.
Å nei.
Hva var det jeg sa?
- Det er ok. - Herregud.
- Bare gi dem pc-en - Det er ok.
- Dan, det er ok. - Vær så snill, gi dem pc-en.
- Det er ok! - Gi dem pc-en!
Nå! Kom igjen!
Det var en advarsel!
Vær klar til å dra.
De er borte.
La dem stikke. Bli hos objektet.
Oppfattet. Stikker nå.
Er du ok?
Jeg er død.
- Vi er i undergangen. - Jeg er død.
Jeg er død.
- Er du ok? - Ja.
Du sa de ikke visste noe!
- Dan... - Du sa det!
- Dan... - Du sa de ikke kunne finne...
Hun sa at det alltid var en risiko.
Jeg vet, jeg var der.
Og du er trygg nå. Vi har deg.
Hva er det?
Det er min datter.
De har min...
Min datter... Min Mattie.
Jenta mi.
Aldri i verden.
Ikke før jeg får datteren min tilbake. Og selv da, jeg...
Den eneste måte jeg kan min datter tilbake er å returnere Pc-en urørt.
Forresten, hvor er den?
De bør ikke prøve å bryte seg inn på den.
- De gjør ikke det. - Fordi de ikke kan?
Fordi vi ikke kommer til å gjøre noe som kan komme til å skade Mattie.
Passordet er kryptert.
Skriver dere det feil én gang, så slettes hele harddisken automatisk.
Og Ingersol fortsetter å selge Sangravan.
Ikke gjør det der.
Ikke få meg til å føle meg skyldig.
Alt jeg gjør er å fortelle deg og love deg
at akkurat nå er det din datter som er viktigst.
Tror du jeg har glemt soldatene som døde på grunn av Sangravan?
Som har har dødd og som kommer til å dø.
Du klarte det nok en gang.
- Hvem andre har du fortalt det til? - Om Sangravan?
Om min datter.
Ingen.
Hva med FBI?
Først venter vi og ser hva kravene deres er.
Men du vet hva kravene kommer til å være.
- Ja. - Du du er villig til å gjøre det?
Kommer du til å returnere Pc-en?
Selvsagt.
Hva med den nasjonale sikkerheten?
Unnskyld?
Alt jeg har hørt fra Riley hele dette siste året
har vært nasjonal sikkerhet.
Det Ingersol gjør med Sangravan, er en trussel
- mot nasjonal sikkerhet. - Et øyeblikk. Kom inn.
Hun har manipulert meg,
med den historien om moren sin.
Dersom det å bry seg er å manipulere...
Og hvem var det som fikk henne til å gjøre det? Var det du?
Jeg er sjefen hennes, dersom det er det du mener.
- Ja? - Har du et minutt?
Noe nytt?
Hva med opptaket fra overvåkningskameraet?
- Jeg har et overvåkningskamera. - De jobber med saken.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Bare få datteren min tilbake.
Vi klarte å komme inn på overvåkningskameraet.
- Ja, og? - Ikke bra.
Bli hos ham en stund.
Bli hos ham.
Du er ikke vegetarianer, er du vel?
Jeg er ikke sulten.
- Kan jeg si noe? - Hvis det er mer av det samme...
for at jeg skal gi dere passordet...
Så langt har dette stoffet drept tre av mine venner.
- Hva var det jeg nettopp sa til deg? - Bare...
hør etter litt.
To spesialsoldater...
...og den beste helikopterpiloten jeg har sett.
Så ja, du kan stole på at vi skal gjøre alt vi kan
for å få din datter tilbake
og stenge ned Ingersol Pharmaceuticals.
Spis.
- Disse skal opp i andre. - Greit.
Unnskyld meg.
- Hei. - Hei, unnskyld.
- Flytter du inn? - Ja, ja.
- Elena - Asha. Jeg bor der.
Jeg håper ikke vi vekte deg.
Nei, nei, jeg er tidlig på'n uansett.
Slett ikke verst, eller hva?
Hyggelig å møte deg, Elena.
- Takk det samme, Asha. - Ta det hit.
- Hvor er moren hennes? - Han er alenefar.
- Hvor er barnevakten? - De tok henne først.
- Er hun død? - Neddopet.
Jeg antar Ingersol ga beskjed om at ingen skulle drepes...
- helt til, du vet... - Det er nødvendig.
Fra start til slutt tok hele greia 49 sekunder.
Naboene verken så eller hørte noe som helst.
Jeg er så lei for det, Dan.
Få henne ut herfra, vær så snill.
Jeg går ingen steder. Beklager.
Dan, vi trenger å forberede deg til de ringer med kravene.
Litt til høyre. Til høyre...
Perfekt. Perfekt.
- Her? - Forsiktig.
Regner med du ikke vil strekke den muskelen, eller?
- Asha? - Åh, herregud!
Asha, hva er det som skjer? Jeg hørte noe.
- Asha, åpne døren. - Det var en mann i huset mitt.
- Åh, herregud! - Han stakk. Nei.
Det er ikke trygt. Han løp ut bakveien.
- Er du ok? - Ja.
Hvordan så han ut?
- Det skjedde så fort. -911, hva trenger du hjelp til?
Ja, hei, noen har brutt seg inn.
- Hallo? -Dette er veldig enkelt.
Pc-en mot jenta.
La meg snakke med min datter først.
Pappa?
Pappa, er du der?
- Pappa? - Mattie...
- Vennen, jeg er så lei meg. -Dette er det som kommer til å skje.
- Klar? - Ja. Hva da?
Jeg gjør hva som helst. Hva som helst. Vær så snill.
Du burde ha den i lomma.
De sa... De sa at at det bare måtte være meg.
Ingen andre.
Ha en hånd på telefonen hele tiden,
og i tilfelle du ikke hører den ringer, så er den satt på vibrering.
De sa at dersom de så noen andre, så kommer hun til å dø.
Ingen kommer til å dø.
Tror du at bare fordi du sier det, så kommer det ikke til å skje?
Beklager.
Min feil.
Tester, tester.
- Test. - Test.
Og tester.
Jeg er inne på deres overvåkningskameraer.
Når tok du influensavaksinen?
Solhatt, baby, det er det som gjelder.
Hei, Dan...
se på meg.
Vi ønsker alle det samme resultatet, ok?
De sa "alene".
Og det er alt de kommer til å se.
Tolv minutter igjen.
Noe som mangler?
Jeg vet ikke, jeg tenkte det var best å ikke røre noe.
Så, skal dere bare følge vanlig rutine,
eller har dere faktisk tenkt å gjøre noe?
- Frue... - Hun prøver bare å hjelpe.
- "Frue"? - Frøken, denne karen vet å lure seg unna.
Han kan sine ting.
Har du et sted du kan være noen dager?
Ja, hun kan være hos meg.
- Nei, du har nettopp flyttet inn. - Ikke noe problem.
Venner, familie, noen du kan stole på?
Hvorfor? Hva er det som skjer? Hva er det du ikke forteller?
Denne karen rotet rundt i undertøyskuffen din, frøken.
Og det er ikke det første tilfellet av stalking som vi har sett
i dette nabolaget det siste året.
- Vel, dette er jo alle tiders. - Av en ung, suksessfull, vakker kvinne.
Prøver du å legge an på henne nå?
Noen av våre patruljebiler kommer til å holde bygningen under oppsikt noen dager.
I mellomtiden, dersom det er noen du kan ringe...
En stalker?
Si meg at dette kommer til å virke.
Tiden er inne.
Vi burde ha vært inne hos Ingersol Pharmaceutical nå.
Vi kommer til å være det.
- Når da? - Når dette er over.
- Og dersom dette... - Ikke.
Jeg kjenner den vesle jenta.
Jeg ble venner med henne, hjalp henne med balletten, gikk på forestillingene hennes.
Husker du hva jeg sa om å bli for emosjonelt involvert?
Ok?
Han går mot benken ved karusellen, slik de ga beskjed om.
- Mattie? - Hei.
En etasje opp. Skalla fyr.
Oppfattet.
Alpha, bekreft.
Oppfattet. Ser ham.
- Alle har sett dama med hunden? - Har sett henne.
Skikkelig søt hund. Ikke rettferdig.
De strømmer på som maur.
Oppfattet.
Åtte turister så langt, kommer fra alle kanter.
Det begynner å kjennes som en krigssone her inne nå.
Har du sett Mattie? Hvor er hun?
Prøv å slappe av.
Lat som du snakker med kona.
Kona mi stakk fra oss for åtte år siden.
Har du sett Mattie?
Du må gå til høyre,
mot flyene, så fort du kan.
- Hvorfor? -Bare gjør som jeg sier. Takk.
Beklager.
Hei, vovsen. Kan jeg?
Ta ut øreproppen.
- Mattie. - Hvor?
Hun er der borte. Hun er på vei inn i arkaden.
- Stå i ro. - Jeg ser henne.
- Bli hvor du er. - Tolv turister nå.
Dette holder på å gå rett vest. Dette er et bakholdsangrep, ikke en utveksling.
- Avbryt. - Hva?
Få ham ut. Uten bråk. Det er for mange barn. Gjør det nå.
Oppfattet.
Pass på. Fullt fokus.
Snakkes, hundedame. Jeg glemmer aldri et ansikt.
- Hva er det du gjør? - Må stikke.
Nei!
Vil du ha din datter i live? Vil du leve?
Hun er der inne.
- Ikke stritt imot. - Hun er der inne!
Nei!
Hva er det dere gjør?
Nei. Dere kan ikke gjøre dette!
Der kan ikke gjøre dette! Det var ikke slik det skulle bli!
Det var ikke...
Det var ikke slik det skulle bli!
Hva skal dere gjøre med min datter? De kommer til å drepe henne!
Det var ikke slik det skulle bli!
- Vent, hvor er Bryan? -Vi må dra tilbake!
Dere må... Drittsekker! De kommer til å drepe henne.
Avvent.
Mattie, det er i orden.
Nei! Ikke løp, kom hit!
Hei.
Hvor tar de henne?
Han kommer til å drepe deg for dette.
Hvem?
Han?
Tom?
Hei, det er meg. Hvor er du?
Chuck, er du der?
Chuck? Er du der?
Chuck?
Zero, dette er Bravo. Trenger litt rydding baki her.
Stikker herfra. Lasterampen.
ENHET TILKOBLET SCANNER
Ok...
Charles Solitzki. Vent litt.
Tidligere purk i Milwaukee, og bror til Tom Solitzki.
Vet du hvem det er?
Sikkerhetssjef hos Ingersol Pharmaceuticals.
Dersom hun er død, er det din skyld.
Så du vil bare gi opp?
Han sier bare det han tenker. Jeg ville ha gjort det samme.
- Hva var det som skjedde der inne? - Jeg trenger passordet...
Passordet til Pc-en.
- Dere rota det skikkelig til. - Jeg rota det til. Bare jeg.
- Og nå er hun død. - Dan, du kan ikke...
Jo, jeg kan bebreide hvem jeg vil.
Nå som Mattie er død er hun ikke et problem lenger.
Og dere fortsetter som om ingenting har skjedd, ikke sant?
- Det er feil. - Nei, det er riktig.
Det er hundre prosent riktig, dersom hun er død.
Det gir ingen mening for dem å ta livet av henne ennå.
Jeg beklager at jeg sier det så rett ut,
men det Ingersol betaler dem for å gjøre,
er å få tilbake testresultatene for Sangravan.
Så lenge Mattie er live, har de noe å forhandle med.
Dette er et konsern verdt milliarder av dollar med alt å tape.
Hun er deres eneste sjanse for å overleve.
Ring dem.
Hvor i helvete er du?
Mr. Solitzki.
Hvem er dette?
Jeg er redd broren din er død,
så jeg tok telefonen hans.
Jeg har også Pc-en...
og passordet.
Hva er det du vil?
Er Mattie der?
Mr. Solitzki, dette er faren hennes, Dan, Dan Glynn.
Lever Mattie?
Få snakke den andre fyren.
- Jeg er her. - Du drepte min bror?
Ja.
Pappa! Pappa, jeg er...
Pappa...
Hva var det som skjedde? Hva skjedde nå? Mattie?
Mattie!
Den av dere som drepte min bror,
du skal komme til meg med pc-en ved daggry.
Du, og bare du.
- Hvor? - Der, akkurat der.
Undergangen mellom avkjørsel ni og ti ved 395.
Hvor lenge til daggry?
Du har cirka ni timer.
Takk for at du lar meg være i leiligheten din, Bryan.
Jeg hadde jo vært korka om jeg ikke hadde det.
Hi-tech, eller?
Du skulle bare visst.
Det er det siste de forventer. Det gir deg mer tid.
Til hva da?
Komme deg unna, hva som helst.
Har du hatt innbrudd før?
Nei.
Bank i bordet.
Du kan ta soverommet.
Sofaen funker for meg.
Vaktbikkja sover ved døra.
Under ingen omstendigheter tar du dette lenger...
enn å bytte pc-en mot Mattie.
Forstått?
Pc-en, takk.
Gå unna.
Mer.
Hvor er jenta?
Du trenger passordet.
- Som er? - Ikke før jeg har jenta.
Vi drar.
Begge hendene på håndtaket.
- Hvor langt skal vi? - Lås deg til håndtaket med håndjerna.
ØST
Ok...
Ikke så langt unna.
- Er dere her? - Ja.
Alt etter planen?
Ja, vi fikk det vi skulle ha.
Har du passordet?
- Nei. -Hvorfor ikke?
Ikke før han får jenta, sier han.
Ta ham med opp.
Ok.
- Han sa jeg skulle ta deg med opp. - Hvor mange menn?
Jeg husker ikke.
Fire.
Fire menn.
Prøv å ikke riste for mye på bilen.
Du har tre minutter på deg før denne sigaretten
brenner opp nok slik at den faller ned i tanken.
Nå svarer han ikke.
Noe er galt. Vent her.
Han er her. Fjern teipen.
- Kom igjen. - Hvem er her? Pappa?
Pappa?
Pappa, jeg er her oppe. Jeg er ok!
Jeg er her oppe, pappa!
Pappa, vær så snill!
Vær så snill, kan noen hjelpe meg?
Pappa! Pappa, hjelp!
Pappa!
Pappa, jeg er her oppe!
Pappa!
Hjelp! Pappa, hjelp!
Pappa!
Hjelp meg!
Nei, vær så snill, ikke løp fra meg denne gangen.
- Er du en venn av... - Av din far? Ja.
- Er du gymnast? - Ballett.
Hvor er pappa?
Så du har henne nå?
Hvor er det jeg trenger?
Hold deg i nærheten.
- Nede. - Hvor?
Bak noe anleggsutstyr.
Litt mer spesifikt.
Jeg synes jeg så noe sveiseutstyr.
- Er du klar? - Egentlig ikke.
Hold deg nede.
Hør her.
Jeg trenger den pc-en og passordet.
Ikke rør på deg.
- Mattie? - Pappa?
Vennen min.
Vennen.
Jeg er så lei meg, pappa.
Jeg er så lei meg.
Jeg er lei meg, vennen.
Jeg er så lei meg.
Unnskyld.
For hva da?
Jeg er så glad i deg.
Han sier du er modig, pappa.
- Hvem? - Han.
Bryan.
15 prosent av alle pasientene, alle militære,
noen av dem hjemme og noen av dem ute,
fortsatt i tjeneste og veteraner,
alle rammet av kraftige slag som et direkte resultat av Sangravan.
Som ble solgt til forsvarsdepartementet
som koaguleringsmiddel for å stoppe blødninger.
Ingersol skjulte bivirkningene.
Og jeg siterer, "I noen, men ikke alle tilfeller,
er SHV-9876 Sangravan
kjent for å fremprovosere lungeemboli,
og/eller CVA, en såkalt cerebrovaskulær hendelse.
Eller for å si det på en mer folkelig måte; slag.
Og død.
Noen av tilfellene oppsto umiddelbart
mens hos andre bygde bivirkningene seg opp over tid.
Alt står her.
Forsvarsdepartementet sine rapporter om Sangravan
nevner ikke noe om dette.
Da er dette er intern utfordring for departementet, som må løses.
Vil ikke statsråden si seg enig?
- Det vil jeg. - I mellomtiden,
har vi nå tak i hodet på slangen.
Vi er nå på utsiden av hovedkontoret
til Ingersol Pharmaceutical, hvor spesialagenter har utført
flere arrester blant ledelsen. - ...solgt til forsvarsdepartementet, og...
...beskyldt for å holde tilbake informasjon om medisinen Sangravan.
Sangravan er kjent for å forårsake massive slag hos pasienter.
fra hovedkontoret til Ingersol hvor FBI-
Døra trenger et strøk med olje, pappa...
...Hun ville ha vært
så stolt av deg, vennen.
Prøver du å få meg full, eller?
Slainte
- Hvem er det? - Meg.
Bryan.
Wow, det virker faktisk.
Jeg sa jo det.
Hei, fin dress.
Takk.
Jeg har laget middag
for å si tusen takk.
Du hadde ikke trengt å gjøre det.
Det er sånn jeg er oppdratt. Beklager.
Shepherd's pie?
Håper jeg fikk det til.
Hvordan visste...
Hvordan visste du?
Din mor.
Er det et problem?
Hva annet snakket dere to om?
Ingenting. Alt og ingenting.
Cali.
Er det greit at jeg får av meg denne først?
- Er du sint på meg? - Nei.
Du virker opprørt.
Jeg bare...
Det har vært noen tøffe dager.
Jeg ville gjøre noe hyggelig for deg.
Noe som...
ikke er nødvendig.
Hva er du redd for?
- Redd? - Bryan...
Jeg kjøpte middag, jeg har brukt halve dagen på å lage den,
jeg har pynta meg, tent lys.
Må du ha det inn med teskje?
Og nå er du sint på meg.
Nei.
Hva er det da?
Nervøs.
Jeg også.
Så nervøs som dette?
Ikke langt unna.
Jeg kunne ta meg av ham, her og nå.
Nei.
Først må vi bruke ham til å finne Mejia.